Inspirerad av en sann historia
- Köpte du det här? - Ja.
Nu är det vårt. Vi äger det.
- Jag älskar det! - Eller hur?
Vad var det jag sa? Eldstaden, de inbyggda skåpen.
Vill du ge det till din syster?
Vi tjänar hundra tusen på det, lätt!
- Är det här? - Men att kompensera...
Ja. Kom in.
Bad ni mig att ta ledigt en timme för att se det här rucklet?
- Vi känner alla doften, eller hur? - Det luktar som piss.
Okej. Det passar inte. Vi drar.
Kom igen. Ha lite visioner!
Dörrar mot trädgården.
Vi flyttar trapporna, tar ner väggarna, skapar en öppen lösning till köket.
Det finns ett målat fönster i hörnet. Grundstrukturen är riktigt bra.
När säger du att det kostar 12 000 för att fixa grunden?
Det är inget för dem. Vi säljer det, El.
Det är en park på andra sidan gatan. Skolan är bra, om du får barn.
När! Förlåt, Kimmy. När. När du får barn.
Vi ska ha ett barn. Vi ska ha ett barn.
Fattar ni? Som att öppna sig för universum.
Ibland vill universum ha 26 000 dollar till provrörsbefruktning.
- Du är en idiot. - Jag skojar!
Om det här stället är så bra varför flyttar inte ni in här?
Vad ska de göra med fem sovrum och en park?
De får aldrig barn.
Titta! De har ingen tomhet.
- Inte för att vi gör det för att fylla... - Tyst, Russ.
- Vad var det för min? - Vadå min?
Han sa att ni aldrig kommer att få barn.
Då gjorde du definitivt en min.
Ja, en min. Vad för min? Du tittade och sökte medhåll.
- Nej! - Det gjorde du.
- Nej. - Nu blev det bråk.
- Vi bråkar inte. - Kanske slagsmål!
- Vi slåss inte, bråkar inte. - Kom, vi går.
Herregud. Ni ska ha barn nu, eller hur?
Nej! Kimmy! Jag vet inte. Vad?
Jo, för du måste vinna i allt.
Och du har en perfekt livmoder.
Hur vet du det? Vi har aldrig försökt.
Vet inte om det fungerar.
Självklart är den perfekt. Den är ju din!
- Kimmy. - Den har säkert läderklädsel!
Snälla Kimmy,
- du kom precis hit! - Ledsen, Petey.
- Ha ett bra bråk. - Vi ses, Russ.
- Jag gjorde ingen min. - Du gör det nu.
Det är ingen min!
Du gör en min.
Okej, jag kanske gjorde en min, men...
att höra att vi aldrig kommer att få barn, är det sant?
Jag har slutat ta upp det, det är ju jämt fel tillfälle.
Jag vet, vi har alltid varit panka.
Och sedan var det rörigt när vi startade firman.
Vi har sålt fem hus i år och jag börjar neka designjobb.
Jag har alltid tänkt bli mamma.
- Jag är redo. - Bra.
Nu är du beredd och de är 16
är jag en gamling,
som Brian Hendricksons pappa.
- Hej, pappa. - Läget, grabben?
Hej, mr Hendrickson,
långpass!
Pappa?
Du dödade min pappa!
Pappa, vakna.
Du dödade inte mr Hendrickson.
Du är inte gammal.
Här är en idé: Ska vi adopterar en femåring?
Den föddes när jag var 36.
Kan du hålla din sida rak?
Du funderar för mycket. Mina barn var oplanerade.
Ungar kommer, man löser det. Det är enkelt.
Och hur många ungar har du?
Den fjärde är på väg just nu.
Inget är svårt med ungar.
Bara du tillbringar lite tid med dem.
Och se till att mammorna kommer överens.
HUSRENOVERING
Meatball! Hej! Hej, kompis!
Har du saknat mig?
Där är min kille. Jag har saknat dig också!
Ja! Vilken kille.
Hej, El! Jag har handduksproverna till köket.
El, är du okej?
Vad är det?
Inget. Jag tänkte bara på vad du sa om att adoptera en femåring.
- Sa jag det? - Ja.
Jag skojade!
Jag vet, men det fick mig att fundera. Det finns så många i fosterhem
och de flyttas hit och dit och de har ingen,
det är det sorgligaste jag sett.
Jag såg en adoptionsbyrå som har info-möte nästa vecka.
Visa mig inte det där! Jag vill inte se dem.
Ska du göra mig ledsen?
Ellie, folk med fosterbarn är verkligen speciella.
De jobbar ideellt när det inte ens är helg.
Vi jobbar inte ideellt ens på helger.
Tänk om det hände en katastrof?
- Som en radioaktiv bomb? - Typ.
Och det står ett litet barn på vår trapp.
Ska vi be henne gå för att...
vi inte är speciella nog?
Det beror på. Det är många faktorer som spelar in.
Våra matransoner. Bombens sprängradie.
El, du kan inte låta en slarvig kommentar från mig
bli nåt livsavgörande.
Det var ett skämt!
Ja.
Jag vet. Jag bara...
Du har rätt. Man ska inte tvingas till saker.
Det var bara en trevlig tanke.
God natt.
Okej, jag ska inte dra fler såna skämt.
Okej?
Du, ska vi titta på Fixer Upper?
- Okej, jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Herregud.
NAMN: EMILY ÅLDER: 08
"Hoppas min familj har hund eller katt"
NAMN: ASHLEY ÅLDER: 15
"Jag vill gärna campa med min familj"
NAMN: GRAYSON ÅLDER: 09
"Jag är nöjd med föräldrar som lyssnar"
NAMN: ELEANOR ÅLDER: 15
"Om jag hade en familj skulle jag inte behöva byta skola hela tiden"
NAMN: KATE ÅLDER: 04
Det är inte schyst. Det där är inte...
Du!
Du får inte köpa de här pitachipsen, de är för starka.
Det rinner i min näsa.
Över en halv miljon barn bor för närvarande i fosterhem.
Systemet är överbelastat, okej?
Det behöver inte fler ungar.
För att ett barn ska tas om hand måste läget vara illa...
vanligtvis med misshandel och extrem vanvård.
Och en del av dessa barn tynar bort i systemet,
om inte en underbar familj som er ställer upp för dem.
Vi ställer upp! Vi tar en direkt.
Perfekt. Låt mig kolla där bak och se vad vi har i lager.
Hon skojar förstås. Vi lagerför inte...
Och du vet det.
Men vi kan ge er en åtta veckors fosterförälderkurs,
och ge er ett certifikat.
Och sedan får ni ta hand om några barn tills de blir adopterbara.
Men det blir inte lätt, gott folk.
De här barnen kommer att testa er...
fresta på ert förhållande och trycka på knappar ni inte visste om.
Jag kan se på er att alla klarar det inte.
Jag tror faktiskt att den här gruppen har styrkan
att ta lite obehagliga...
- Ska ni gå? - Ursäkta mig.
Okej, Tack ska ni ha. Hej då.
- Okej, det var mitt fel. - Absolut.
- Och du vet att vi tagit upp det förut. - Det har vi.
- Det här är ett problem. - Ja. Okej,
ska vi ta och lära oss era namn och vad för slags barn ni letar efter.
Åh, hej.
Vi är Dana och Dirk McCann.
Och herren har visat oss hit för att adoptera en liten pojke. Eller en flicka!
Ja, Han där uppe, Han har gett oss så mycket.
Vi vill dela det med ett barn som behöver ett hem.
Hur är det här?
Jag heter David, det här är min fru, Jessie.
Och vi har försökt få barn i tre år nu.
Men vad vi än gör...
kan jag inte...
- Förlåt. Kan nån annan ta över? - Det är okej.
Jag heter Kit och det här är Michael.
Vi har också försökt bli med barn, ända sedan första kvällen vi träffades.
Det stämmer. Men vi har ingen tur.
Vi söker ett barn oavsett kön eller etnicitet upp till nio år.
Hej. Mitt namn är October Ross Jennings.
Och jag vill bli singelmamma till en idrottsbegåvad tonårspojke
som jag kan hjälpa till en stipendiatplats i division ett.
Helst afroamerikan.
Som The Blind Side! Filmen, visst? Jättebra!
Älskling, hon skojar inte.
Du skojar inte? Förlåt.
Förlåt. Jag tänkte bara på de homosexuella killarnas
bli-med-barn-skämt...
Det är ju storyn i The Blind Side, så...
Jag har inte sett den, det är din tur.
- Men prata inte mer med mig. - Ja, hon är knäpp.
Jag är så ledsen. Jag känner mig hemsk. Jag...
Mitt namn är Ellie. Hej. Det här är min man, Pete.
Jag är inte så säker på det här.
Jag fattar. Vi adopterade vår hund, som vi älskar men...
- Jämför inte barn och hundar. - Nej,
men förr ansågs hundar från hundstallet sämre.
Nu kallas de "räddade hundar", alla ska ha en.
Säg inte "hundstall", säg inte "hund".
Okej, nej, det är inte...
Allt det här, det är läskigt, visst?
Om de kallas "räddade barn"
i stället för fosterbarn, kommer det fler
som inte går mitt i seminariet.
- Det vore bra för ert program. - Pete! Sluta.
Jag säger bara... Okej.
Hör upp alla, gästtalare idag är Brenda Fernandez, och hennes föräldrar.
Visa dem att de är välkomna.
Hej, tack.
Hej.
När jag var åtta år gammal,
bestämde mamma och hennes pojkvän
att de skulle bygga ett knarklabb i garaget.
Jag tvingades leverera droger åt dem.
De misshandlade mig
och kunder utnyttjade mig sexuellt.
När jag var elva...
exploderade vårt garage, jag placerades i systemet.
Skickades från ställe till ställe.
Snart var jag 14.
Ingen vill ha en tonåring, efter några år skulle jag vara för gammal.
Saken är den att hälften av barnen som blir för gamla
blir hemlösa, missbrukare, fängelsekunder eller dör inom två år.
Det var min framtid
när jag skulle börja mitt vuxenliv.
Utan en familj som hjälpte mig att välja college.
Ingen att komma hem till på helgerna
eller gråta hos när min pojkvän dumpade mig.
Men då kom de här två väldigt speciella människorna.
Jag gjorde inte livet lätt för dem.
Men hur mycket jag än sköt dem ifrån mig...
fanns de alltid där med en lunch och en skjuts.
Tack ska ni ha.
Kom hit pappa! Du också, mamma.
KINSHIP CENTER ALLA BARN FÖRTJÄNAR EN FAMILJ
Jag är så ledsen för det där med The Blind Side.
Jag älskar filmen!
Hej då, Brenda. Bra jobbat.
Kit, kompis.
Dirk! Vi ses på föreläsningarna, kompis. Hej då.
- Tycker du vi är speciella nog? - Ja, kanske.
Det här är vad vi gör.
Vi ser potentialen i saker, vi fixar dem, visst?
De hittar ett barn i dåligt skick...
ger henne ny färg, tar bort känslotapeter
installerar bänkar av kärlek eller självkänsla.
Och hon är inte ett hus som det jag sa om hundar.
Vi är perfekta för det här.
Hon är inte ett hus, Pete.
Jag sa precis det. Lyssnar du inte på mig?
Jo, det gör jag.
Det är så spännande.
Jag oroar mig bara för...
att du tror att det är lättare än det faktiskt är.
- Det gör jag inte. - Jo.
Det var din idé. Nu är jag jättetaggad, men inte du?
Jo, jag är taggad.
Du verkar inte taggad.
Nu måste man vara taggad.
Vi gör nåt galet.
- Hörde du henne prata? - Ja!
- Det var det bästa jag hört. - Jag vet!
Kom igen, säg: "Jippie."
Var ingen mes. Säg det. Jippie!
Högre. Galnare. Kom igen.
Kom igen! Du ska bli mamma.
Fosterförälderkurs
- Rita en ballong. - Okej, sätt er.
Tiden är slut.
Det här är era fantasibarn.
De är inte era riktiga barn.
Kom igen, Jessie! Du förlorar henne.
Pete, Pete. Tiden går, muskelkillen!
Det räddar honom inte från jordnötsmackan han fick.
- Riktiga barn är annorlunda. - De går inte att sudda...
Bra jobbat, Michael.
Okej, October...
jag avbryter. Din är död.
Är alla där?
Det är dags att sudda ut idealen nu.
Strax färdig.
- Strax färdig, strax färdig. - Okej. Okej.
Tack. Tack.
Tack ska du ha.
GRATTIS CERTIFIERADE FOSTERFÖRÄLDRAR!!
Okej, allesammans,
jag vill att ni föreställer er att ni fått ett nytt fint jobb.
Med ett stort fint kontor.
Det finns gym och en yoghurtglassautomat.
Jag älskar yoghurtglass!
Men du vet att du inte är kvalificerad.
Innerst inne vet du
att du inte är tillräckligt bra...
att du kommer att få sparken...
precis som du kickades från dina tre senaste jobb.
Du kanske säger upp dig så du känner att du själv har kontroll.
Du kanske välter den jäkla yoghurtmaskinen
och bara går därifrån.
Bara för att vara tydlig,
Karen förespråkar inte vandalism på arbetsplatsen.
Poängen är att det är likadant...
för ett omhändertaget barn...
som vet... att du inte vill ha henne.
Men i stället för att sörja...
ett förlorat jobb...
tappar hon kontakten...
med allt och alla.
Men den kontakt som kan bestå...
är den mellan syskon.
Ibland är det lättare för syskon att anpassa sig,
för de är ju inte ensamma.
Ja, ni kanske vill "uppgradera" till ett syskonpar.
Dirk?
Funderar ni på syskon?
Han där uppe skulle gilla det.
Ja, det skulle Han. Vi skulle behöva...
Vi ska be för det.
Be för det.
Han där uppe ger er inte mer än ni klarar.
Jag håller inte med.
Adoptionsmarknad
Pete! Ellie!
- Ni kom. - Hej.
Skriv in er och ta blanketten
och skriv namnet på barn som intresserar er.
Verkligen? Funkar det så?
Ja, det kan kännas som att shoppa barn.
Det är knäppt, men kommunen gör så här
för att matcha barn och föräldrar snabbt.
Titta på de stora barnen där borta.
Det gör mig ledsen.
De flesta vill inte ha tonåringar.
Givetvis, om ni tror att ni har plats för ett äldre barn...
- Jag menar... Vi vill... - Jag tror inte det.
Jag ber om ursäkt. Vi är hemska människor. Förlåt.
Ni är inte hemska.
Gå dit och hitta er familj, sätt igång!
Det är så mysko.
Snackar man med ett barn i en park kan man bli gripen.
- Nu ska vi göra det. - Jag vet.
Den här sitter ensam. Vill du säga hej?
Ja. Okej.
- Ursäkta mig. Förlåt. - Jag är ledsen, upptagen. Upptagen!
Vi hämtade bara snacks, backa undan!
Du, vi har lite snacks.
Kom igen, Lucas, här borta.
Hallå! Ursäkta! Se upp!
Okej.
Ingen fara, tack.
Du tar den bara och kastar den i hans mun.
Nästan. Vill du försöka?
Trevligt att ses!
Ja! Veva in den!
Du måste vänta på din tur, kompis.
- Förlåt. - Jag tycker vi går.
Pete. Ellie.
- Hur går det? - Hej.
Tja... det känns lite konstigt.
Ja, sånt här kan vara lite olustigt.
Men har ni träffat nåt barn ni är nyfikna på?
Vi träffade en liten flicka som satt för sig själv.
Söt, på sin vakt. Hade som en mur omkring sig.
Liten för sin ålder också. Kanske utsatt för alkohol som foster.
Jag såg henne... där! Den lilla sorgsna med råttsvansar.
Kanske fastlåst vid ett element halva livet.
- Det är min dotter. - Elementbarnet?
Vad?
Ja, det är min dotter.
Jag är så ledsen.
Var inte det. Jag är så stolt över henne.
Anledningen till att hon är för sig själv är för att hon har en familj.
En mycket lycklig familj.
Jag drack inte en droppe som gravid.
Jag har inte heller nåt element.
- Givetvis. Du ska vara stolt. - Det är jag.
Jag mår illa av att se det där. Fan. Jag går dit.
Pete. Hallå, Pete!
- Pete, vad gör du? - Titta på dem!
Alla undviker dem som om de luktar skit.
- Jag säger bara hej. - Okej, älskling. Pete, vänta!
Jag vet. Det är hemskt. De är tonåringar, okej?
De tar droger, och de onanerar,
och de ser videospel på nätet.
Vi klarar inte sånt!
- Jag ska bara säga hej, okej? - Jag vet! Gör inte det.
- Ursäkta? Hej. - Hallå.
Hej!
Bara så ni vet, vi hör er.
"Luktar skit"... "onanerar"... och så vidare.
Vi uppskattar omtanken men ni behöver inte oroa er.
Vi kan det här.
Fortsätt bara. Det är okej.
Mingla med barnen och tänk inte mer på det, okej?
Ha en bra dag, gott folk. Tack, hej då!
Lizzie 15 År
Så ni två hittade en tonåring till slut.
- Vi såg henne bara snabbt. - Hon gjorde intryck.
Ja, Lizzy är en så fin unge.
Hon är riktigt duktig i skolan.
Följ med.
Hon togs om hand för fyra år sedan när hon var elva.
Hon måste övertalas för att acceptera placeringen.
Hennes mamma...
satte eld på huset med en crackpipa.
- Det jag ville... - Innan jag sa som det är?
Innan du la dig i...
är att hennes mamma gav många löften genom åren
och höll aldrig nåt av dem.
Var är mamman nu?
Antagligen klädd i orange overall.
Så är det nog inte.
Det visar sig att Lizzys mamma sitter av en fängelsedom.
Vem förutsåg det? Vem sa det?
- Du. - Ja.
Hon verkar aldrig ha sökt återförening
eller kontakt med sina barn på två år,
hon är ett icke-problem.
Så hemskt. Hur är det med hennes far?
Vad pratar du om, "far"?
Vad gör du, blir det komedi nu, Pete?
Karen, vi har haft många fäder som tagit ansvar, men...
i det här fallet, finns det inga kända fäder.
Lizzys mamma är en produkt av systemet.
Hon har inte lärt sig att ta hand om sig själv, än mindre tre barn.
- Tre? Tre barn? - Ja, tre.
- Ja, Lizzy... - På en gång?
Ja, Lizzy och två yngre syskon, Juan och Lita.
Vänta, så vi skulle ha... tre barn?
Nej. Två kanske, men vi skulle aldrig klara tre.
Vi ville träffa...
Jösses.
- Varför visar du det? - Du är ett arsle!
Varför visar du oss det? De är så söta! Det är fel.
Hör på, vi ska inte linda in det.
Lita är en vild bråkstake.
Och Juan kan vara ömtålig och lite känslig.
Och Lizzy har en stark vilja och låter sig inte tröstas så lätt.
- Kan man klandra henne? - Nej.
Vi rekommenderar dem för att vi tror
att med lite struktur och kärlek
kan de här barnen blomstra.
Vi vill få bort dem från deras nuvarande placering.
- Familjen Muskie kan förlora sin födkrok. - Karen.
De flesta av våra fosterföräldrar är fantastiska och bryr sig verkligen.
Ja, det finns de som bara gör det för betalningen.
Men familjen Muskie är inte kränkande eller elaka.
- Kanske bara lite... - Inavlade.
- Det finns inga bevis... - Du har sett dem!
De är som bror och syster, väldigt lika.
Hursomhelst, jag bokar gärna ett besök
om ni inte oroar er för nåt annat.
Det är bara ett besök. Så...
Det är bara... Blir det problem med det där med "den vite räddaren"?
- Som Avatar-grejen? - Avatar...?
De blå kunde inte bekämpade skurkarna
förrän en vit kille låtsades vara blå.
Jag säger bara, om ett par vitingar tar hand om små latinobarn...
Tycker folk att vi inte ska göra det?
Vet du vad? Vi petar tillbaka dem i systemet
och noterar er för "bara vita".
- Kom igen! Jag menade inte... - Hallå! Nej...
Inte "bara vita". Han menade inte så.
Det är inte vad jag menade.
Pete, jag uppskattar din kulturkänslighet
men vi har alla slags barn.
- Och föräldrar av alla färger. - Alla färger.
- Bara inte många nog. - Inte i närheten av många nog.
Hör på, ni kommer att få konstiga blickar.
Och folk kommer att säga dumma grejer.
Vill ni älska de här barnen som behöver föräldrar...
och nån ogillar det, bara fråga dem hur många barn de har adopterat.
- Exakt. - Helvete.
Jäklar.
Jag ville ha Avatar-snacket. Nu är jag är nöjd.
Fantastiskt!
- Klarar du tre barn? - Tre barn!
- Okej. - Vi ordnar det.
Hej. Hur går det?
Bra. Det går riktigt bra.
- Pete och Ellie. - Ja, vi vet. Kom in.
Lycka till med den. Hon tror hon är bättre än andra.
Ja. De andra två töntar sig på baksidan.
Vi är i verkstaden.
- Hej. - Hej.
Lizzy, hur är det?
Mr och mrs Wagner.
Ellie och Pete.
Du behöver inte kalla oss Wagner.
- Ursäkta dem... - Ingen fara.
- De verkar bara lite... - som bror och syster.
Fimpa skitsnacket! Vi är för fasen inte släkt.
Släkt, för fasen!
Jag kommer att sakna dem.
- Om ni... - Nej! Snälla! Herregud.
Du gjorde ett så bra intryck på oss.
Vi vill lära känna er lite bättre, träffa dina syskon.
- De är här utanför, följ med mig. - Ja!
Okej.
Juan!
Lita!
Jag vill att ni ska träffa Pete och Ellie.
- Hej. - Hej på er.
Ska vi bo hos er nu?
Ni vet, vi träffade din syster, och hon är så häftig,
och hon berättade om er.
Vill du leka restaurang med mig?
Gärna! Var ligger din restaurang?
- Där borta. - Vad heter din docka?
Hon heter Potatischips.
- Jag älskar potatischips. - Potatischips är min favorit.
Snyggt.
- Kan vi vara Clippers? - Jag gillar Lakers.
Förlåt.
Du behöver inte be om ursäkt. Vi kan vara Clippers, okej?
- Jag kastar och du tar returen, okej? - Ja.
Åh, nej.
Jäklar.
- Du gjorde det med flit! - Vad?
- För att jag gillar Clippers. - Clippers är häftiga.
Vi gillar Clippers! Skämtar du?
Det var smart att sälja Blake Griffin. En bra affär.
Vi är besatta av Clippers! Vi får inte nog av dem!
- De är så häftiga. - Okej.
- Kan vi leka kurragömma? - Säkert? Du blöder.
- Jag älskar kurragömma. - Bara vi. Inte tjejerna
Visst.
Inte så progressivt, men okej. Lita, ska vi leka restaurang?
Du står. Jag gömmer mig, du räknar.
Är du okej?
Ja. Sätt igång, räkna!
- Räkna till 20. - Herregud.
Hoppas att du inte gör bort mig på restaurangen.
Potatischips har varit stygg idag! Stygg flicka!
Stygg, stygg, stygg.
Säg inte emot, din lilla bönätare!
- Jag tror inte det... - Hon snappar upp sånt från tv.
Ja.
Åh, ge mig inte "blicken".
- Ge henne inte såna fula namn. - Säg inte hur jag ska sköta mitt barn!
Tror du att du är bättre än mig, va?
Pete, om du inte vill ha barnen tänker jag inte tvinga dig.
Okej, så här...
Jag ska vara ärlig mot dig... okej?
Jag vet inte, jag...
Jag trodde att det skulle uppstå ett kosmiskt band.
Du vet? En blick så vet man, som när vi träffades.
Ja. Verkligen
Vänta nu, visste du inte direkt?
- Jösses. - Vad?
Visste du inte direkt?
Nej, jag var intresserad, men jag är försiktigare.
Jaså? Efter hur lång tid visste du?
Några månader.
Några månader? Hur många?
- Typ... fyra... - Fyra?
- Fjorton. - Fjorton?
Herregud!
- Innan vi gifte oss, okej? - Det är poängen.
Vi har inte ett års betänketid.
Säger vi ja, är de i vårt hem nästa vecka.
Kände du nåt kosmiskt?
Nej, inget kosmiskt band. Jag kände som...
Det kändes som jag satt barnvakt.
Jag håller med.
- Med vad? - Med dig.
När jag vill eller när jag inte vill ha barn?
- Vad du vill. - Det är inget svar!
Ge mig 14 månader att fundera på saken, vad sägs om det?
Kom igen.
Älskling, sätt ner de här åt mig. Tack.
Okej, kom igen, allihop!
Älskling, kom igen.
Jösses!
Okej, allihop, händerna.
Händerna, händerna! Tack.
Blunda.
Jag är tacksam för mina underbara barnbarn,
inklusive de lyckliga barnen
som snart ska adopteras av två underbara föräldrar.
Jag är tacksam över det också.
Det är verkligen inspirerande. Bra jobbat.
Ja, angående det. Vi har faktiskt...
Vi bestämdes oss tillsammans för att inte gå vidare med adoptionen.
Vi insåg att vi inte hade tänkt igenom det ordentligt, så...
Herregud. Fantastiska nyheter!
Jag menar, vi stödde er utåt men...
Alla tyckte att ni var galna.
Jag sa inget men jag är tacksam att få höra det här.
Vadå? Varför?
- Ellie. Alla håller i hand. - Jag vill gärna veta
varför ni har problem med det.
Jag hade inga problem.
Jag tycker det är smart. Skaffa barn utan graviditeten och hormonerna och...
- utbrotten. - Sluta prata.
Ellie, jag säger bara att
vi är tacksamma att du och Peter ska få uppleva,
kärleken från era egna vackra barn. Hellre det än...
- Hellre än vad? - Fan, jag säger det.
Hellre än att chansa
på barn till brottslingar eller knarkare.
Vi oroade oss för våra riktiga barns säkerhet...
- Vad? - När de umgås med era barn,
- om de är... - Skadade?
När jag växte upp tyckte grannarna
att jag också var skadad.
Vi pratar inte om dig.
Vi pratar om crack-bebisar och sexuellt trakasserade barn.
Sexuellt trakasserade?
Av föräldrars kommentarer?
Du vet vad jag menar, idiot!
Öppna dina ögon!
- Har ni tittat länge? - Kimmy,
du? Och om ni inte kan få barn?
Sprid inte det i hela universum, tack.
Men om det inte går? Vad gör ni?
Om du inte slutar vara en sån idiot,
svär jag vid Gud att jag ska bli gravid
bara för att reta dig.
- Du vet att jag kan det. - Jaså?
Nej.
Jag är ledsen om vi inte är politiskt korrekta,
men vårt barn ska ha vårt blod.
Ja! Absolut.
Herregud. "Vårt blod!" Detta blod?
- Det här blodet. - Vad ska det betyda?
- Jerry, vad tycker du? - Jag äter gärna.
Du har pratat 30 minuter om staten i staten.
Vad anser du om familjen?
- Angår inte mig. - Tack, pappa.
Och alla ska veta att tusentals barn
firar thanksgiving utan familj.
Och nu avundas jag dem.
Jag vet att ni älskar mig.
Jag har nånstans att äta kalkon och vara tacksam.
Men många barn har inte det.
Det är inte deras fel! Och de är inte skadade!
Så glöm vad jag sa förut. Vi är på igen!
- Om det är okej, älskling. - Ja.
Ja! Vi ska ha en jäkla massa ungar.
Och den som har problem med det kan dra åt helvete!
- Amen. - Amen.
Det var ännu en thanksgiving.
Du är galen.
Hej, älskling.
Här är det. Kom in, se er omkring.
Det här är Meatball.
En julgran?
Betyder det att tomten kommer?
Ja, varje år.
- Så ni är rika? - Vad? Rika? Nej. Vi är inte rika.
Vi klarar oss.
- Tja. - När vi köpte huset var det ett ruckel.
Det är vad vi gör. Husrenoveringar. Ellie har inrett.
Allt är från bytardagar och loppisar
och det är inte alls dyrt.
- Åh, det är kristall! Förlåt. Herregud. - Förlåt, förlåt.
Förlåt.
Jag skulle inte ha den framme.
Vill ni se era rum? Kom! Vi kollar era rum.
- Titta! En säng och en kanin! - Vad tycks?
Jag älskar kaninen för den har kjol.
- Vems leksaker är det? - Era, att dela på.
Ja.
Lego.
Får jag sätta mina nallar där?
- Javisst! - Javisst!
- Du har många nallar. - Det är domstolsnallar.
De får dem varje gång vi är i domstolen.
- Kan du hjälpa mig? - Ja.
Se på den här, Lita.
Lizzy, ska jag visa dig ditt rum?
- Okej. - Det är precis här.
Jag är ledsen att ni måste bära allt i fula påsar.
- Om vi visste... - Nej, det är lugnt.
Det är faktiskt så man kan identifiera ett fosterbarn.
Ungen som bär hela sitt liv i en sopsäck.
Ett fosterbarnsskämt.
Känn dig som hemma.
Ja, det är ditt ställe. Gör vad du vill.
Sätt upp affischer. Måla om.
Ja, kom igen. Det är sånt vi gör. Det tar oss 20 minuter.
Gå till affären och välj färg.
- Vad säger du? - Välj färg.
- Välj färg, vilken som helst. - Vad gillar du?
Vilken som helst.
- Välj färg, vi fixar det. - Grönt passar dig.
Ja!
Vad tycker du?
Oj, det är den mörkaste av svarta nyanser.
- Ja, det är den hon valde. - Mörkt kittelsvart.
Jag gillar det. Det är riktigt grymt.
- Jag börjar med middagen. - Okej.
- Hon gillar det inte. - Hon älskar det.
Du känner henne bättre än jag.
Är ni klara där inne?
Ja. Och hon älskar det.
Bra! Jag är glad att hon älskar sitt svarta sovrum.
Jag ska registrera Juan och Lita på Harding-skolan imorgon.
Du kan ta Lizzy till high school.
Såg du deras skor? Vi kanske ska gå på köpcentret i morgon.
Ungar, middag!
Vad? Det låter galet när du säger det.
- Har vi barn? - Ja, tre stycken.
Det är galet! Jag kan inte fatta det!
Visste du inte det? För de är verkligen här.
Herrejävlar.
Ja. De är här.
Jag älskar dig!
- Vad? - Pussas igen! Pussas igen!
Herregud.
- Vad sägs om den? - Pussas igen!
Den blir lång och konstig.
- Vad sägs om den? - Vad sägs om den?
- Okej, kom igen, fnissis. Sätt er. - Jag ska byta tallrikar.
Vi har allt. Burgare och pasta och...
Kan vi få potatischips?
Nu gör ni er i ordning för badkaret!
Ni två, kom igen. Vem badar först?
Det där är inte en badleksak.
- Nej! - Det är ingen badgrej.
- Nej. Det blir... - Vad?
Tvättkorgen nästa gång.
Nästa gång...
Du behöver...?
Håll den över handfatet.
Spolade du?
- Godnatt. - Godnatt.
Godnatt!
- Ska vi ge dem en godnattpuss? - Jag vet inte.
Ska du fråga, eller ska vi vänta?
- Jag frågar. - Ni funderar för mycket!
Förlåt, hör ni.
- Godnatt. - Godnatt.
Ska vi pussa Lizzy godnatt?
- Det är lugnt! Godnatt. - God natt.
Godnatt.
Stödgrupp för fosterföräldrar
Vad vi än gör vill Jake bara sitta på sitt rum.
Pratar i telefon, svär, missbrukar Guds namn.
Och spelar hög och oanständig musik sent på natten.
Och han var i slagsmål igen.
Tack gode Gud att han inte skadade de andra barnen.
Det kanske är okej att en femåring har en mobil men
har han många kontakter?
Vi försökte ta den, men hans biologiska mamma gav den till honom,
och om vi vidrör den, så...
Jag är så ledsen. Ni har helt rätt.
Han behöver ingen telefon.
- Vi ska försöka igen. - Absolut.
Okej, och Pete och Ellie tog hand om tre barn för tio dagar sedan,
- en av dem är tonåring. - Det går rätt bra.
De fick oss att förstå vilken slentrian vi levde i förut.
Nja, inte slentrian, bara samma rutiner, ni vet...
jobba, gymma, käka, dricka, gå på bio.
- Ni vet vad jag menar. - Nej, vi vet inte.
Hon försöker säga
att vi behövde en ny utmaning, för att bryta monotonin.
De kommer att bryta annat också.
Jag vet att alla går igenom tuffa saker, men de här är verkligen bra. Vi hade tur.
- De hade tur. - Ni drog en jackpot.
Hör ni.
Varför är det här kul?
Jag tror de kanske känner igen ett slags smekmånadsperiod.
Nej, vi tänkte på det. Men det känns inte som en period.
Det är inte helt perfekt.
Lita vägra äta nåt annat än potatischips.
Men vi har en plan för det.
Vi är inte perfekta föräldrar.
Är du säker?
Jag tror jag känner av lite avundsjuka.
Det är ingen bra egenskap.
Okej, vad har vi här?
Jul!
Det är en symaskin! Vad tror du?
Nej? Hon gillar den inte? Varför inte?
- En robot! - Lita, kolla den här kartongen!
Den går och pratar.
- Den kan vara min hjälm! - Vad tycker ni?
Jag hade jublat. Jag leker med roboten.
Här är rymdskeppet.
- Får jag gå in i den? - Visst.
Hör ni! Ni gillar verkligen kartonger, va?
Vill nån leka med dockhuset
det tog tre timmar att sätta ihop?
Kom det i en stor kartong?
Ja. Det kom i en stor 200-dollars kartong.
Vi går!
Kom, vi hämtar kartongen.
Jul är kartonger.
Du, Lizzy, den här är också till dig. God jul.
En till!
Tack. God jul.
Ni hade inte behövt köpa allt det här.
Jag vet, men vi ville det.
Vi var så glada. Överdrev vi det?
Nej, nej!
Förlåt. Jag är glad. Det är jag.
Det är fint att se Lita och Juan få presenter
som inte är från främlingar.
Du, Lizzy, om du vill prata om nåt...
Jag vet att det är jul och du har minnen och sånt.
Åh, nej. Jag är...
Jag är nöjd. Jag...
Vet du vad? Jag har inte druckit morgonkaffet än.
Så, jag ska hämta det.
- Vill du ha kaffe? - Visst.
Okej.
Tack Herre för vår första jul tillsammans.
Och vi vill tacka för den här underbara måltiden
och även den här...
frikostiga gåvan med superroliga kartonger.
Amen.
Okej! Stoppa i er, allihop.
Var är mina potatischips?
Vi har inte chips i kväll, gumman. Tyvärr.
- Jag vill ha mina chips. - Lita!
Lizzy. Vi har jobbat hårt med middagen
det finns mycket gott.
- Nej! - Hallå.
Lizzy, snälla! Lizzy! Jag fixar det här.
Varför skriker du. Jag vill hjälpa dig.
Jag skriker inte åt...
Jag gjorde det. Men...
Lita, gör inte som Lizzy sa.
Vadå? Cuatro? "Gå till ditt rum"?
Cuatro betyder kvart. Som en kvarts mjölk.
Hon sa: "Du får inte chips men dricker upp mjölken."
Men vi har det här. Det är bra.
Okej. Bra.
Vi försöker med lite köttfärslimpa, okej?
- Nej! Jag vill ha mina chips! - Du får inga chips!
Jag tror inte hon är med på planen, älskling.
Jag vill inte ha det här!
Vill du inte ge henne chips?
Nej, vi ger henne inte chips.
Lita, stanna där!
Herregud. Jag ber om ursäkt!
Det är okej. Gråt inte. Det är okej.
Akta dina fötter!
Det var inte meningen.
Hallå! Ge dem till mig.
- Lugn, gråt inte. - Jag vill ha mina chips!
Stanna där, Juan, försiktigt.
Det här är verkligen goda potatisar.
Herregud. Hur gick det?
Herregud.
Lita, ducka!
- Vad gör du? - Jag försöker släcka!
Med ketchup? Sluta!
Lita!
Vad är det för oväsen?
Varför morrar hon?
Det ingick inte i kursen. Vad gör vi?
Hon har en kniv.
- Det är en leksak. - Men en kniv!
Lägg ner kniven, raring.
Lägg ner vapnet, okej?
Ska jag ta det eller fixar ni det?
Låter du henne hoppa in nu?
Okej! Bra.
Gracias.
Ellie, du måste lära dig spanska.
Varför fick han mjölk i ett glas?
Förlåt. Jag hade inte...
Varför gjorde hon så? Jag hatar henne!
Det tog inte lång tid. De hatar oss redan.
Hon sa att det är dig hon hatar.
Okej.
- Jag vill ha en Barbie! - Nej.
Det är inte ens en riktig Barbie.
Du har en hemma, från tomten.
Det var en tjock Barbie! Min ska vara smal!
Inte tjock, hon är kroppspositiv.
Lita, sätt tillbaka dockan så ska du få en glass.
Belönar du det här beteendet?
- Vad tänkte du på? - Ta hand om det, du.
- Juan, kom ut därifrån. - Slå mig inte, förlåt!
Jag slog honom inte, okej? Jag har aldrig slagit honom.
Jag vill ha en Barbie.
Lita, sluta, annars får du varken lunch eller middag.
Vi svälter dem inte, okej? Jag har det under kontroll.
Där ser du, Lizzy, kroppspositiva hora!
Okej, nu räcker det. Ge mig den. Ge mig den.
- Ge mig den nu! - Hallå! Jag fixar det.
Det märks att du fixar det.
Skanna den! Snabbt!
Nej, så gör vi inte!
- Filmar nån det här? - Pete, var är du?
Var är Pete?
Jättebra. Du är där ute. Tack så mycket.
Hallå, sötnos! Jag hämtade bilen, det spar tid.
- Vi hade en bra plats. - Det här är närmre.
- Pete, se på min nya söta docka. - Oj.
- Du gav med dig, va? - Jag gav inte med mig.
Jag köpte den för fyra dollar.
Kan vi åka härifrån nu, fegis?
Herrejävlar! De är här.
Hej, Jan, Jerry? De är här!
Oj. Ungen slog i Porschen.
- Polaren, vad gör du? - Förlåt, förlåt.
Okej, men gråt inte.
Han måste lämna en lapp.
Det är okej. Ta ut grejerna där bak.
Ellie verkar uttorkad. Hon mår inte bra.
Vi har köpt pizzorna!
Juan, vad gör du?
Förlåt! Herregud.
Det är så varmt.
Sätt ner pizzorna. Du kan inte bära dem så där.
Hej, pappa.
Du måste vara Lizzy.
Ja, hej. Jag är Lizzy.
Det här är Lita och Juan.
Hejsan, Lita.
Hej, Juan.
Jag är mormor Jan och det här är morfar Jerry.
Mamma, kan du prata normalt?
Jag gillar hur hon uttalar J.
- Kan du det? - Det är sofistikerat.
- Varsågod. - Tack.
Jag kommer inte över det. De ser ut som normala barn.
Hur trodde du de skulle se ut, Russ? Som pirater?
Jag vet inte. De är bara så söta.
Hur är den nya skolan?
Bra. Den är som... det är en skola.
- Ja. - Häftigt.
Hur är det med killar? Nåt spännande?
Låt henne vara.
Hon gillar inte att prata om sånt.
Så ta det lugnt.
Vad? Det gör du inte.
Faktiskt så finns det en kille, Jacob.
Ett sött namn. Jacob. Jag gillar det. Som Jake.
Nej, raring, det heter Jacob. Eller hur? Jacob.
Nej, han heter bara Jacob.
Jacob. Jacob.
Ja, och han är inte söt.
Han är mer en konstnärlig äldre typ.
- Ja. - Ja.
Jag har aldrig gillat söta killar.
Sött är överskattat.
Inte jag heller. Jag har aldrig haft en läcker pojkvän.
Tyst!
Du ser ut som en apa
Och du luktar som en också
Kan vi lägga undan telefonen vid bordet, som vi pratade om?
- Lizzy, snälla. - Ge henne telefonen.
Det är nåt på gång.
Lizzy, telefonen. Nu.
Det är hennes biologiska mamma. Det var hårt.
Om du läser reglerna för fosterföräldrar,
ser du att du inte får ta mina personliga tillhörigheter.
Blicken, hon gör blicken. Ketchup! Jag hämtar ketchup.
Pete, du sa att du skulle säga nåt nästa gång hon var bitchig.
Jag sa aldrig "bitchig". Det var hon.
Jag är alltid den elaka, du är aldrig där.
Jag ursäktar mig inte. Nån måste fixa rucklet
du köpte innan det ruinerar oss.
Jag köpte? Du älskade det med.
Det jag menar är att du låter dem göra vad de vill.
Jag sa till Lizzy i går efter middagen.
Perfekta föräldrar, va?
Är det här kul, Kit?
Alla är nog lite roade.
Okej.
- Förlåt. - Det är okej.
Jag tröttnar aldrig på att se vita bråka.
Inte jag heller.
Men ni kan väl lugna er
och berätta, utan att anklaga varandra, vilka problemen är.
Lita är hela tiden...
Jag vill inte!
Och Juan använder inte sitt huvud.
- Öppna fönstret! - Och om jag säger nåt...
Förlåt, det var inte mitt fel.
- Lizzys favoritnöje är... - Låt mig vara!
Tack för förseningen.
Du är en idiot.
Och Gud förbjude att vi fostrar de små.
Nej, det är hennes bit.
När Lizzy var tio
kunde hennes mamma försvinna veckovis,
och Lizzy fick ta hand om Juan och Lita.
Ja, hon går inte bara åt sidan och låter er ta över.
Så vi ska låta henne fostra barnen?
Lyssnar ni?
Hon är 15! Hon är en urusel förälder!
Hon måste vara barn.
Ni måste kliva fram och vara föräldrar.
- Men hon tillåter ju inte det. - Nej.
Du vet, Karen, för det mesta är du en skänk från ovan
men inte nu!
Pete, ni kommer ingenstans förrän ni två kommer överens.
- Visst? - Det stämmer.
Och om hon är fientlig igen, försök använda de tre R: en.
E Reglera.
"Lizzy, ta några djupa andetag, räkna till tio."
Två: Relatera.
"Jag förstår att du är upprörd.
Ingen gillar att känna så."
- Det är bra. - Tre: Resonera.
"Lizzy, det är okej att vara arg."
"Det som inte är okej är att hota att skära halsen av oss
mitt i natten när vi sover."
Förlåt, gjorde jag...?
Det var vi. Vår historia.
Senaste sessionen.
Men den lille killen genomförde det inte.
- Ja, inte än! - Inte än.
Förlåt, vi borde inte skratta åt det.
Jo, det är faktiskt viktigt att kunna se sånt här med humor.
Ja. Man måste skratta, annars klarar man det inte.
Det stämmer.
På tal om det, nästa på tur är October,
som inte har matchats med nåt barn än.
Det var goda nyheter.
Vi väljer vilka sysslor vi vill ha
och varje vecka byter vi.
- Får jag ta "Mata Meatball"? - Ja!
- Jag vill mata Meatball! - Du får mata honom nästa vecka.
Jag hoppas hon inte menar allvar.
Det är inte bara hon, det är vi. Vi menar allvar.
Ska vi tvätta dina fötter också?
- Det här är löjligt! - Lizzy, hallå, vänta!
Lizzy, vi kan väl...
Lizzy. Låt oss bara...
Vi gör nåt annat. Kan vi försöka...
lugna oss, och ta några andetag.
Snälla?
Försök.
Bra!
Vi förstår att du är frustrerad över listan.
Ja!
Ja! Det är okej att vara frustrerad! Det är alla.
Så nästa gång försöker vi uttrycka oss bättre.
Okej. Ja...
Jag vet inte. Nästa gång...
ni använder de tre R: en på mig, då spyr jag, för det äcklar mig!
Jag visste det.
Bra, ni är hemma!
Hej!
Mamma, du skulle ju sms: a eller ringa.
Ni behövde tid för att komma i gång.
Det har gått en tid, jag vill träffa mina barnbarn.
Du måste vara Lizzy. Kom hit!
- Hon gillar inte när man... - Kom!
Jag är din farmor, Sandy.
Den som bråkar med dig, får med mig att göra.
Vi är släkt och jag skyddar dig. Hör du det?
Mamma, ta det lugnt.
Herregud! Titta på dem!
Juan och Lita, här är Sandy, Petes mamma.
- Hej! - Hej.
Jag skulle kunna äta upp er!
Och hur är det med min lilla pojke?
Hej, kära du.
Mamma, ge oss några minuter.
Vi har ett familjemöte.
Perfekt! Jag är familjemedlem.
Farmor Sandy har ett tillkännagivande.
Jag har skaffat familjen biljetter till Six Flags!
- Ja. - Ja.
Vad är Six Flags?
"Vad är Six Flags?"
Mamma, det är jättefint,
men det är lite kaotiskt här
och vi vill ha det normalt.
Vet du vad som är onormalt att dina barn inte vet vad Six Flags är.
Dina barn.
Mamma, det är fel tillfälle så vi gör inte det.
Vi gör det inte, eller hur? Visst är vi överens om det?
Ja.
Eller hur, El?
- Jag gav inte med mig. - Du gav upp.
Lizzy gav dig blicken så gav du upp.
Okej, jag kanske ville vara den roliga föräldern för en gångs skull.
Jag fick inte vara den elake.
Jag försökte vara den elake men du lät mig inte vara det.
Det räcker. Jag är verkligen ledsen. Men se hur kul alla har.
Och Lizzy, hon ler faktiskt. Helt galet!
Hade du kul?
Ta inte småbarnsåken.
Jag älskar de stora åken. Vill du...
Du, Lizzy!
- Vad är det? - Hej!
- Kul att se dig! - Och dig också!
Hej! Vad händer?
Kylie, Savanna, det här är mina...
fosterföräldrar.
- Ja. - Vi är fosterföräldrarna!
Så vi ses senare.
Vi skulle åka vattenrutschkanan!
Låt henne gå med kompisarna.
De vill inte vara med några gamlingar som ni två.
De vill åka de stora åken och kolla in läckra grabbar.
Här är hundra dollar. Köp souvenirer och skräpmat.
Tack, farmor Sandy. Tack!
Coolt.
Okej, jag möter er vid entrén.
När åker vi tillbaka till ert hus?
Vi åker tillbaka till vårt hus där vi alla bor klockan sju!
Okej, vi ses då. Hej då!
Mamma, säg inte till henne att hon får...
Lille Juan spyr i soptunnan!
Hur är det, gubben?
Var det alla frityrkakor vi åt?
Jag vet att hon får sms: en. Jag ser det på telefonen.
Hon kanske har rymt, eller så har det hänt nåt.
Nej då. Hon behandlar oss bara som vilka fosterföräldrar som helst.
Okej, hej då.
Tack för skjutsen, älskar er!
Jag är den elake. Kolla nu.
Hej då!
Hej! Var fan har du varit?
Vi gick på bio och det blev lite sent. Inget att bråka om.
Du kunde inte ägna fem sekunder åt att sms: a eller ringa oss?
Så vi vet att ingen mördat dig. Vet du vad?
- Du har utegångsförbud. - Utegångsförbud?
Ja, du fick precis utegångsförbud!
Förut hade du inte det,
men så sa jag det, nu har du utegångsförbud.
Vi har väntat en timme på dig!
- Jag är den elake, lugn. - Du går ingenstans.
- Du är körd! - Körd.
- Vill inte höra på det! - Vet du vad?
Som nioåring bodde jag i en knarkkvart.
Så en multiplex-bio är nog en relativt säker miljö.
Åh, nej.
Dra inte den där snyfthistorien för oss.
Nu ligger du illa till, fröken!
- Farmor Sandy, jag glömde. - Vad?
Jag köpte nåt till dig...
Åh, jösses.
Titta. Jag ska ha den varje dag.
Kom hit!
Det påminner om när Pete
och hans vanartiga vänner stal en pizzatruck.
- Hon är duktig. - Herregud.
Ska ni stå där hela kvällen
eller ska vi få ungarna i säng i anständig tid.
Minns du när jag sa att vi inte är tillräckligt speciella?
- Vi klarade oss bra. - Vi gick på slentrian.
Vi gillade den inte.
Slentrianen var stillsam. Jag saknar slentrianen.
Du ville bli mamma!
Vems idé var det att prata med tonåringarna?
Vi kunde ha en bebis utan åsikter och stringtrosor.
Du pressade oss till överdrifter!
Vi får inte vända oss mot varandra.
Om vi håller oss lugna och samarbetar,
kan vi få ut de små skitarna från vårt hem!
Nu händer det nåt!
Precis vad jag tänkte.
- Jag hatar dem verkligen. - Jag också. De är värst!
Så otacksamma. Vi gör allt för dem.
- De struntar helt i det! - Visst?
Vet du vad?
De är inte adopterade än.
Nej. Nej, det är de inte.
Vi skulle kunna...
lämna tillbaka dem.
Vi skulle se ut som världens sämsta människor...
Det skulle vi. Nu är vi helgon i allas ögon.
Jag vet! Jag älskar den biten.
Det är det som är bra.
Bara en tanke:
Om vi säger att några släktingar dök upp?
Domstolen tog dem. Vi kunde inte göra nåt.
Vi klämmer fram några tårar, låtsas helt knäckta.
Det är bra. Mycket bra.
Och vi får tillbaka ett städat hus och utekvällar.
Och alla tycker synd om oss.
- Ja! - Visst!
Vi kanske får presenter.
Vi kommer aldrig att göra det.
Nej.
Det är en vacker tanke, men vi...
- Vi är fast, eller hur? - Ja, det är vi.
Vi får acceptera att vi gjorde ett stort misstag
och att våra liv kommer att suga nu.
God natt, älskling.
Okej, en spik på var sida av brädan...
- Okej. - I båda ändar, okej?
- "Titta." - Ja, utmärkt.
Okej, fortsätt. Läs orden för mig.
Vad gör du? Vill du komma in och säga hej till Lizzy?
När man talar om trollen.
Vad gör de här?
Ingen sa nåt om besök.
Man kan inte ta hem folk när man har utegångsförbud.
Det vet du också, för de kom in genom fönstret.
Det är äckligt här, förresten.
- Herregud, vilken nazist-bitch. - Vad sa du?
Du ser ut som en nazist-bitch.
Ut.
Nu. Ut. Båda två, ut. Gå! Nu!
Nej, du ska gå ut.
Nej, jag stannar i ditt svarta rum. De går härifrån.
Nej, ut genom fönstret, Pussy Riot!
Herrejävlar!
Ut!
Du gör mig galen!
Du är galen på riktigt!
- Du är galen på riktigt! - Starta bilen.
- Vad händer? - Lizzy, du har utegångsförbud.
- Vart ska du? - Jag ringer handläggaren.
Bra idé!
Ta hit socialen, be syskonen packa sina nallar
och sopsäckar och åk tillbaka till Muskie.
- Det blir bra. - Bättre än här.
Nej! Inte bättre än här!
Jag klarar inte av dig. Pete?
- Lizzy, du kommer... - Vi är bra människor.
Vi vill ge er ett fint hem. Vad är det som är fel?
Du är bara en till vit tant som adopterar för att må bra.
Pete, berätta om mitt ursprung!
Hon är faktiskt släkt...
Jag är en åttondel comanche, okej? Jag är inte så vit!
Verkar jag trivas med mig själv?
Berätta! Snälla berätta!
Varför måste du plötsligt skaffa fosterbarn?
För att vi... Det var... Jag menar...
"Pete, snälla?" Exakt.
Du går ingenstans.
Stanna där! Öppna inte dörren.
Gå inte in i bilen, hör du det?
Stäng inte, jag menar det!
Bra. Kan vi gå in och prata nu?
Juan, släpp den nu!
Ta ut den!
Det gör de på sjukhuset.
Det ordnar sig, kompis.
Det ordnar sig.
Var stilla. Jag lindar det.
Vi är där om ett ögonblick, okej?
- Älskling, Juan är snart okej. - Kom.
Säg till tjejerna att vi tar deras bil.
Ut med er! Sätt fart! Kom igen!
- Jag har dig, kompis. - Hoppa in.
Jag har dig.
Säkerhetsbälten på, allihop!
Du är en modig kille, hör du mig? Se på mig.
Du är så duktig.
Du är så duktig, kompis. Vi är här.
Hallå! Hjälp, snälla.
- Vad har hänt? - Han har en spik i foten.
- Jag tog inte ut den. - Det var klokt.
Det var klokt. Lägg honom på den här båren.
Hej, kompis.
Det är okej, kompis. Vi är här.
Är du mamman?
Ja. Jag är hans fostermamma.
Den här vägen, pappa. Hej, kompis, vad heter du?
Juan, vi gör rent det här, ger dig bedövning
och tar ut spiken.
Ta min hand, det kan göra lite ont. Se på mig.
- Ta min hand, ta min hand. - Ett litet stick.
Sluta! Sluta!
- Det är strax över. - Så ja.
Det är klart! Det är klart.
Vi tar Lita till entrén.
Vill du vara med henne eller hos Juan?
Du kan ta henne.
Hej, jag är här.
Han är okej.
Du är så modig.
Du är så duktig, kompis.
Behöver han inte ha gips?
- Är det bara stygn? - Ja.
Det är goda nyheter.
Och hur gick det till?
Det var mitt fel. Jag gick ifrån spikpistolen
och Juan tog upp den.
Nej! Det var inte deras fel. Det var mitt.
Jag försökte rymma
och de blev distraherade och sen skrek jag till Juan
och han tappade den...
Var inte löjlig. Jag borde inte ha lämnat pistolen.
Tyst! Det är sånt som gör att de flyttar barn.
Det var inte deras fel!
Jag gjorde fel.
Det är okej. Kan du komma hit?
Ursäkta mig.
Och berätta vad som hände.
Så, ingen kommer att flyttas.
Hej, vad är det?
Jag har ingen aning. Jag vaknade i morse och...
Förbannat.
Vet du vad? Jag kan hjälpa dig.
Jag har en...
riktigt bra hårborste. Ska jag...?
Javisst. Gör det.
Okej, här.
Sätt dig så ska jag... Ja.
Okej.
- Oj, hur gick det här till? - Jag vet inte.
Ja.
Säg till om det gör ont.
Det går bra.
- Bättre, va? - Åh, ja. Tack.
Låt mig jämna till det åt dig.
Tack.
Inga problem. Allt är borta.
- Har du allt? - Ja.
- Tack för lunchen. - Det är lugnt.
Åh! Är det där Jacob?
Han som plockade upp lite skräp?
- Gör ingen grej av det. - Varför skulle jag göra det?
Han ser konstnärlig ut, som du sa.
- Tycker du? - Definitivt!
Se på ansiktet.
Ordningsam. Plockar upp skräp.
Ja. Ja, det är han. Ja.
Ha en bra dag.
Tack. Detsamma.
Var försiktig med foten. Hej då.
Såg ni det där?
Hon hatar mig lite mindre, visst?
Kanske.
- Hej, Lizzy. - Hej, Charlie.
Hej, Jacob.
Vad händer, tjejen?
Inget. Hur är det?
Bra. Jag städar upp efter er.
Gå in i skolan så jag inte får problem.
Okej, bra.
- Sms: a mig. - Okej.
Hej, älskling.
- Hur klarar hon sig? - Bra.
Åh! Och hör på det här. Jag kom tidigt och Lizzy såg mig
och hon kom och började prata med mig.
- Med dig? - Ja!
Inget djupt tjejsnack, men inte den vanliga tystnaden.
Hon berättade om Jacob.
Han berättar inte om han gillar henne.
Så jag kör igång hela mamma- programmet, och ger henne råd.
"Ibland måste man ta första steget."
Sa du: "Ta första steget?" Ska hon ta första steget?
Killen är ofarlig, älskling. Lita på mig.
Hon gillar honom. Jag trodde mer på dåliga killar.
- Vad hände? - Juan hade sönder Potatischips.
Jag lagar henne. Varsågod.
Tack, pappa.
Hörde du det? Jag fick mitt första "pappa"!
Du suger!
Orättvist! Jag vill också ha lite sånt.
- Lita, kan jag hjälpa dig med nåt? - Nix!
Nej, vad? Pratar du med mig?
- Vem är jag? - Ellie.
Juan! Kompis, kom hit!
Kom hit, min son.
Hur känns foten? Får jag kalla dig "min son"?
Visst.
- Var är Lizzy? - Där. Ser du?
Åh, ja.
Om du behöver den
Hon drar ut allt det här
och ägnar inte en sekund åt att
stänga dörren eller plocka undan!
Vad hände?
Jag hittade min hårborste i toan i morse.
Jag sa ju att det inte var jag!
Det var du, jag la fram den åt dig.
Juan och Liat är inte uppe än.
Jag är uppe nu, fröken skrikhals.
Förlåt, raring.
Jag trodde vi funnit varandra!
Jag lämnade den med en lapp med hjärtan på.
- Herregud. - Jag gjorde det inte.
- Men hallå. - Vad är det där?
Oj. Ska du ha det där? Ska du till en strippklubb?
Jag klär mig inte som stela töntar som du.
Säg inte så till min fru!
Det är en Ann Taylor!
Sätt på dig lite kläder, mycket kläder,
sätt dig i min bil.
Herregud! Ni är så irriterande!
- Byt kläder. - Det är ingen stor grej.
Klär jag mig som en tönt?
Nej. Se till att hon kommer.
- Hej då, pappa. - Hej då, älskling.
Åh, herregud.
Vad är det?
Hur gick det?
Så förskräckligt.
Vad gör vi här?
Nu går vi.
Jag kommer att bli sen till skolan.
Kom nu.
Du straffar mig med fysiskt arbete.
- Jag har jobbat hårdare än du nånsin... - Jag vet du är en tuffing.
Det här är inget straff.
Hej! Jag heter Stewart. Du kanske...
Hur är det?
Stewart. Prata inte med henne, okej?
- Du kan faktiskt ta lunch. - Klockan är 8:15.
Okej, det är lunch.
Kom igen.
- Sätt på de här. - Vad?
Sätt på dem bara.
Lizzy, jag vet att du är arg.
På oss, på världen.
Kanske lite på dig själv.
Jag vet inte, du säger inget.
När jag är arg gillar inte jag heller att prata.
Men vet du vad jag gillar?
Jag gillar att krossa grejer.
Verkligen?
Allt i det här rummet.
- Sätt igång. - Okej.
- Hur kändes det? - Bra!
Det känns bra, va? Jag sa ju det.
Stopp!
Slösa inte bort det. Gör mig en tjänst.
Tänk på nåt som verkligen gör dig förbannad.
- Har du nåt? - Ja, det har jag.
- Säkert? - Säkert.
Visa mig. Slå sönder skiten.
Ja!
- Så ja. Gillar du det? - Ja, det var kul.
Okej, kom igen.
Så där. Ja!
Åh, det var kul!
Gillade du det?
Det var coolt.
Ingen skola idag, va?
Vi åkte till huset som ni fixar.
Vi gjorde lite rivningsjobb.
Det är coolt.
Hallå, kom igen.
Du vet hårborsten?
Min mamma brukade... borsta mitt hår...
och jag vet inte, förlåt.
Det är okej. Jag ber också om ursäkt.
- Nej, du har ingen orsak. - Jag ber verkligen om ursäkt.
Bra.
Jag ska ta en dusch!
Borsten är i toan om du behöver den.
Bra där.
Tack.
Rotera så här, okej?
Juan, slog mig!
Åh, nej. Herregud.
Hallå, nummer tre, var är din mamma?
- Jag är okej, jag är okej. - Okej.
Jag slog henne inte!
- Juan, var la du min telefon? - Jag tog inte din telefon!
PRUTTZON
Okej! Första försöket!
Så där ja.
Pappa, pappa, pappa!
Så där, Juan.
Herregud.
Ut med den, ut med den!
- Här, vatten! - Nej, is!
Vatten, vatten. Här.
Hej.
Hej, kompis.
Hej, hej, hej.
Det är okej, älskling. Hade du en mardröm?
Ja.
Det är okej. Du ligger tryggt och säkert i din säng.
God natt, kompis.
God natt, mamma.
Vad?
Vad sa du?
Juan, vad sa du?
Sa du nåt, Juan?
Hallå, Juan, vad sa du?
Juan!
Juan.
Sa du nåt? Juan!
Vad sa du?
Juan.
Herregud.
God natt, kompis.
- Hej. - Hej.
Oj, det ser bra ut.
Kolla, jag satte förvaringen i slutet av köksön, som du föreslog.
Åh, ja.
- Bra idé förresten. - Det är jättebra.
Kom och hjälp oss att kakla.
Nej, jag...
Det är...
Det är en sak och jag hoppade få hjälp att ordna det.
- Visst. Vad ska vi ordna? - Givetvis. Vad du vill.
Jag pratade med Karen och Sharon...
och de...
Min mamma kom ut för några månader sedan.
Och jag har inte träffat henne.
Jag hoppades få göra det.
- Javisst. - Ja, givetvis.
- Ja, jag menar, att... - Ja...
Coolt. Tack.
- Tack. - Det är coolt. Bra.
- Okej. - Tack.
Kan ni...
Jag väntar utanför.
Mamma!
Hej.
Hej, mamma.
Juan, Lita, hej!
Juan, Lita, kom!
Kom.
Vad är det? Kom nu.
Jag vill stanna hos mamma.
Din mamma är där borta.
Det är okej, älskling.
- Vi går med dig. - Vi är här.
- Vi går tillsammans. - Kom nu.
Saktare.
Åh, mina bebisar, ni har blivit så stora!
Kom, mi amor.
Jag är Sue, Carlas handläggare.
- Är ni Pete och Ellie? - Jag är Pete. Hej.
Hej. Jag är Ellie.
- Det här är Carla. Hon... - Deras mamma.
Jag heter Ellie. Kul att ses.
Jag heter Pete.
Hej, jag ville tacka er för att ni tog hand om dem när jag...
Inga problem.
Det går bra för dem. Juan har börjat spela piano.
Lita fick 100 poäng i stavning,
Lizzys fotbollslag är obesegrat.
Så ni hämtar oss klockan fyra?
Okej.
- Vi ses snart. - Ja, vi kommer tillbaka.
- Vi är snart tillbaka. - Kul att ses.
Är du okej?
"Tack för att ni tog hand om dem"?
Har vi suttit barnvakt fem månader?
Hon är inte som jag föreställde mig.
Hon är...
Hon verkar typ normal.
Det känns inte bra, som om vi splittrar en familj.
Vi tog inte hennes barn, Ellie.
Det var domstolen. Och varför?
De levde som vildkatter i en knarkkvart!
Jag vet, men hon är typ...
Hon ser okej ut.
Sharon sa att hon varit ren fyra månader.
Ja, hon är ren för att hon satt i fängelse, Ellie.
Se hur Lizzy tittar på henne.
Hon är fortfarande hennes mamma.
Vi tog inte hennes barn, Ellie.
Så jag sa: "Unga dam,
slänger du mat i cafeterian en gång till
så får du besök på lunchen."
Nästa dag fortsatte beteendet.
Så vi gick till skolan och var med i cafeterian.
Pratade med hennes skolbästisar!
Jag berättade mina bästa historier om fågelskådning.
De var helt ointresserade.
Men det var slut med att kasta mat!
Vill ni berätta era nyheter?
Om branden i soffan?
Nej, om ert vårdnadsförhör.
Ja.
Domstolen har lagligen godkänt oss...
för adoption.
För att adoptera Tina och Ryan!
Hurra!
Det är jättebra.
Gratulerar. Jag är så glad för er.
Det är jättefina nyheter. Jag är så glad för er båda.
Sedan har vi Pete och Ellie.
Nåja.
Våra barn har besökt sin biologiska mamma fyra gånger nu.
Och varje gång är de galna några dagar efter.
Heliga...
Och precis när det börjar kännas normalt
är det dags för nästa besök.
Och vi känner oss så utstötta.
Det gör mig till en dålig människa, men
jag hoppas att deras mamma hamnar i fängelse igen.
Du är ingen dålig människa.
När nån gör hemska saker mot barnen vi älskar,
känner vi ingen empati.
Men vi måste försöka.
Vad som än händer,
har tiden som barnen tillbringat hos er...
gjort stor skillnad i deras liv.
Ja, jag vet, men så förväntas vi ju...
Vänta.
- Sa du, gjort skillnad? - Ja, det gjorde hon.
Vi snackar efteråt.
Hon sa, "gjort". Förfluten tid, det är en skillnad.
Vad pågår, Karen?
Ja...
Eftersom Lizzys mamma har fortsatt återföreningsprogrammet...
har vårdnadsförhöret ändrats till att gälla ändrade omständigheter,
då ska det beslutas om barnen är redo för att återförenas.
Kul.
Verkligen kul.
Nej, det här är...
Tänkte ni inte tala om det för oss?
Vi har tagit hand om all skit.
Raseriutbrotten, röran, attityderna.
Jag har spelat Candyland 150 gånger med Lita.
Har du spelat Candyland?
- Så hemskt! - Det är tråkigt.
Vi har fått kontakt.
Jag har precis lärt Lita cykla.
Juan och jag tittade på Rocky III.
Och nu ska mamman återförenas?
Pete, Ellie...
jag förstår er frustration.
Men vi alla måste tänka på att tills barnen är adopterade
är systemets primära mål att bevara familjen.
Hur är det med att bevara vår familj?
Inget är beslutat än.
Okej, October, då återstår du.
Ja, jag har fått en placering.
Han är 14 och spelar junior-basket.
Men han är 158 cm.
Och vit med rött hår.
Absolut ingen idrottstalang alls.
Jag fattar. Mina problem är fåniga.
Varför måste jag alltid vara sist?
Sluta!
Okej, jag vet. Det är...
Det är väldigt oprofessionellt.
Det här är motsatsen till en stödgrupp.
Vad ska jag se ut som?
Du ska se ut som en vacker prinsessa.
Ser jag ut som en blomma?
Hej, kompis.
- Mamma. Hej, barn. - Hej, älskling.
Hej.
- Mamma! - Nej då, det går att tvätta bort.
Det är en tuschpenna.
Åh, ja. Kära nån.
Mamma...
Kom ner från skåpet, älskling. Det är farligt.
- Hur var stödgruppen? - Det var så kul.
Hallå. Vi har nyheter.
- Är du gravid? - Herregud!
- Varför gör ni så? - Förlåt. Inte?
Nej. Det är okej. Berätta nu.
Ja?
Okej.
Vi ska skaffa ett fosterbarn, precis som ni!
Vi fattade det inte först, men sedan
träffade vi era och såg vilket fint val det var.
Billigare än provrörsbefruktning.
Det är inte orsaken, men det är en orsak om man väger in faktorer.
Kursen börjar nästa vecka.
Vad tycker ni?
Jag tror...
Jag tror att jag måste gå och skita.
Det var inte reaktionen vi tänkte oss.
Hon är avundsjuk!
Vad gör du?
- Vad händer? - Ge mig den.
- Du får inte ta min telefon! - Vad gör hon?
Tar nakenbilder i badrummet!
- Nakenbilder? Av sig själv? - Vad gör du med min telefon?
Raderar allt! Radera.
Hur många är det? Vad är det för fel på dig?
Alla gör det! Det är ingen stor grej.
Det är det!
Femtonåriga tjejer ska aldrig vara nakna!
- Öppnar du? - Är det sms? Läs inte mina sms!
"Om du inte visar nåt snart tappar jag kanske intresset."
- Vad? Vem är det, Lizzy? - Öppna dörren.
Åh, nej. Dickpic, dickpic! Det är en dickpic!
Kom, barn, vi går till vardagsrummet.
Är det Jacob som vi pratade om?
Skickar den söta killen bilder på sin apparat?
Jösses, vilken apparat!
Ut härifrån!
- Lizzy! - Kom ut hit nu!
Ge mig telefonen! Släpp den!
Det är inte okej, Lizzy.
Jag behöver inte lyssna på dig, låtsasmamma!
Är det fortfarande ett underbart val?
Våra fosterbarn gör inte så. Det är ert fel.
Vad mer exakt är en dickpic?
Vad tror du det är, mamma?
En vild gissning. Dick. Pic.
Du vet, älskling, när jag hade
såna här tillfällen, tänkte jag efter
för att minnas...
varför jag blev mamma överhuvudtaget.
Och det var till stor hjälp.
Är det här Jacob bor? Är det dit vi ska?
Lugn, okej?
Berätta. Jag vill inte bli arresterad.
Kan du lita på mig? Kom nu.
- Hej. - Hej.
Jag vet inte om ni minns oss, Pete och Ellie, kursen för fosterföräldrar.
- Åh, ja. - Hej. Hur är det?
Vad kan vi hjälpa er med?
Så nu vill hon bli mamma igen.
Och hon har en bra chans!
Och Lizzy behandlar oss som fiender. Så vi vet inte vad vi ska göra!
Så jag tänkte... Jag menar, er dotter var så bra.
Är hon uppe och pluggar?
Brenda, kommer du ner?
Om vi pratar med henne kanske hon kan inspirera oss som förut.
- Är det möjligt? - Det skulle vara bra. Hon var fantastisk.
Vi skulle behöva lite peptalk.
Brenda är tillbaka på rehab.
- Ursäkta, vad? - Vi kom på henne för ett tag sedan.
Driver ni med mig nu?
Hennes inspirerande, värmande tal
är orsaken till att vi gav oss in i den här skiten!
Nu säger ni att hon återfallit...
Lyssna på mig, galna kvinna!
Brenda kämpar hårt
sedan mammans pojkvän gav henne knark som 11-åring.
Ibland snubblar hon.
Men hon är en bra unge
och hon ligger inne nu för att bli ren.
Ni vet inte vad som händer.
Och hur känner ni er då?
Frustrerade? Rädda? Vilsna? Räcker det?
Ja! Jag menar, jag är rädd för att säga nåt,
men det är ungefär så det känns.
Det är så era barn känner varje dag i sina liv.
När ni tog er an det här...
kändes det bra för att det betydde nåt, visst?
Vet ni vad?
Saker som betyder nåt är svåra.
Nu vet jag varifrån Brenda får sina inspirerande tal.
Hör på, just nu är ni allt de har.
Så ert jobb är att skydda dem oavsett om de vill det eller inte.
Oj.
Han kan också.
Det var otroligt. Tack.
- Förlåt för att jag skrek åt dig. - Förlåt för att jag örfilade dig.
Jag vet! Det var galet!
Jag vet, jag ber om ursäkt.
Bra, det behövdes.
Jag har inte örfilats på länge.
Det var aggressivt. Kanske lite för mycket.
Ja, det var det, älskling.
Okej, älskling, vi måste gå.
Vi måste ge oss iväg.
Tack
Jag ringer. Du finns på Facebook, visst? Jag hittar dig.
Hej då! Hej då! Tack!
Hej då.
Ja, nu går vi in på en gång. Riktigt snabbt.
- Okej, ni har allt. - Hej då, Lizzy!
Hej då, Lizzy. Ha en bra dag.
Okej, du släpper av dem.
Jag ska hitta Jacob och reda ut det här.
- Okej. - Okej.
Vänta! Pete, där är han!
Han? Den rödhårige killen? Killen med illrött hår?
Jag tar honom.
Hör du! Dickpic! Hallå!
Ursäkta mig.
Vad gör du? Vill du ha stryk, va?
Dickpic!
Är det okej? Skicka kukbilder till en 15-årig tjej?
Var glad att jag inte dödar dig, rödtopp.
Du skrev:
"Visar du inte nåt tappar jag intresset."
Det är sexuellt ofredande. Vidrigt!
Du är inte så stor nu, va? Ut med den!
Visa alla dina stora, rakade plommon!
Vi ringer din mamma, rektorn och polisen.
- Vad säger du, Jacob? - Jag heter inte Jacob.
Jag heter Charlie.
Jag tyckte du sa att han heter Jacob.
Och mina plommon är inte rakade.
Eller stora.
Jag är så ledsen. Herregud. Jag är så ledsen.
Kom igen, kompis, bit ihop. Ett litet missförstånd, okej?
En kram, Charlie.
Okej, se på mig.
Känner du till nån Jacob
som kanske hänger med vår dotter, Lizzy Viara?
Vaktmästaren? Den vuxne vaktmästaren?
- Herregud. - Kom, vi tar vaktmästaren.
Jag är så ledsen för det här.
Tack så mycket!
Han gjorde inget av det där.
Han gjorde inget!
- Skynda dig! - Jag är så ledsen, Charlie!
Jag tror vi blir sena till skolan.
Ellie.
Han kör en skurmaskin.
Kom igen!
Hör du!
Ursäkta.
Jag pratar med dig.
- Hur gammal är du? - Hur så?
- Hallå, ge mig den. - Han är 22!
- Jag är 22. Än sen? - Så det blir inte barnmisshandel. Pete!
Om du nånsin rör, sms: ar eller tänker på vår dotter igen,
är du död.
Jag stämmer er! Ni är inte föräldrar!
Gör icke-föräldrar så här?
Miss Peppers!
Vad händer här?
Han skickade snusk-bilder och sms till vår dotter.
- Du ska i fängelse i dag, Jacob! - Kan du ringa polisen?
Absolut.
Miss Peppers!
Din jäv...
Jag har inte rört den tjejen.
- Hej då, skithög. - Pedofil.
Njut av livet som sexualbrottsling.
Pedofil.
Griper ni oss? Han skickade snusk till en minderårig.
- Varför tar ni oss? - Verkligen bra. Bra jobbat, killar.
Jag hörde vad ni gjorde där inne.
Ni är bra föräldrar som skyddar era barn.
Hade jag chansen att göra samma sak...
Barnen!
Juan, Lita! Herregud, jag är så ledsen!
Hej, älskling.
Herregud, det är så rent.
Där är mina små gangstrar!
Betala borgen för min Petey.
Det tog mig tillbaka till förr i tiden.
- Tack, förresten. - Var är barnen?
Karen ordnade en tillfällig placering i natt.
Hon sa att det var första gången
hon flyttat barn kvällen före ett förhör.
På tal om det...
jag såg ert uttalande till domaren i er skrivare.
Det behöver bearbetas.
Mamma, det är redan inskickat.
Men skicka ett nytt! Herregud!
"Vi önskar det som är bäst för barnen,
oavsett om de är hos oss eller sin biologiska mamma."
Tänk om domaren läser den skiten så Lizzy hör?
Det är därför vi skrev det så.
Är det vårt fel att mamman fråntas vårdnaden,
kommer hon att hata oss ännu mer.
Det är inte hat. Hon tror inte ni älskar henne.
Och uttalandet hjälper inte.
Sa Lizzy det?
Kom igen, Ellie. Jag växte upp på samma sätt som hon.
Påminns man fem gånger om dagen vilken skit man är,
efter ett tag...
tror man inte att nån kan älska en.
Du vet att vi älskar dig, eller hur?
Nej.
Men det är inte ert fel.
Jag försökte just förklara det.
Men jag älskar er båda.
Gå och lägg er nu.
Efter att ni fixat det där vidriga uttalandet.
Oj.
Det är så städat och lugnt här.
Jag vet.
Jag hatar det.
Jag också.
FAMILJEDOMSTOL
Hör ni.
Vi är så ledsna.
Hur mår ni?
Vet ni vad? Vi fick en åktur i en polisbil!
Fick ni! Var det kul?
Åkte ni i fängelse?
Nej. Vi var bara i häktet.
Juan. Lita. Kom.
Mamma är här.
Okej, vårdnadsärendet ändras till ett förhör om förändrade omständigheter
för miss Carla Viara.
- Och du är miss Viara? - Det är hon, Ers nåd.
Och med oss i dag finns Juan, Lita och Elizabeth Viara?
- Här. - Här!
Och fick ni varsin nalle?
- Ja! - Åh, de var fina.
- Och du är Elizabeth? - Lizzy, sir.
Jag menar, Ers nåd.
Och Lizzy, du har inlämnat ett uttalande.
Och fosterföräldrarna, mr och mrs Wagner, är de närvarande?
Ja, Ers nåd.
Mr och mrs Wagner, stämmer det
stämmer det att Juan och Liat satt i er bil,
medan ni blev gripna för grov misshandel?
Ja, Ers nåd, men till vårt försvar...
Sir, jag vill bara veta om Lizzy ljuger.
Hon ljuger inte.
Och före misshandeln,
antastade ni en 14-årig student på samma skolgård
och uppmanade honom att "visa sina stora rakade plommon"?
Jag sa det, Ers nåd, men jag trodde det var han som skickat...
Mrs Wagner, har du vid ett tillfälle tvingats Lizzys vänner
att lämna ert hem via sovrumsfönstret?
- Det var på bottenvåningen. - Bra. Poäng till dig.
Vid samma tillfälle,
bad du Lizzy ringa socialen för att låta dem hämta barnen?
- Hon menade inte det. - Så är det.
Det var i stridens hetta. Ers nåd, jag har ett uttalande...
- Ers Nåd, jag har ett uttalande... - Jag har läst det, tack.
- Nej, vi har skrivit ett nytt. - Jag har ert...
Vi skrev det igår kväll.
Jag kan läsa det snabbt.
"Lizzy frågade en gång varför vi tog oss an dem.
Vi kunde inte svara..."
Var snäll och sätt er.
Jag ber, Ers nåd, får jag läsa svaret?
Nej. Sätt er.
Förhöret handlar inte om er.
Utifrån Lizzys uttalande kan ni hamna i domstol igen,
så spara det upplyftande talet till dess.
Okej.
Miss Viara...
jag ser att du fortsatt med besöken.
Det är bra.
Vad jag förstår är du nykter sedan fem månader.
Är det så än?
- Ja. - Det är bra nyheter.
Och om du skulle få vårdnaden...
kan du ha dem i din nuvarande bostad?
Jag tror det.
Det är litet, men det fungerar...
Ers nåd.
Och miss Viara...
är du kapabel att ta hand om Juan, Lita och Lizzy den här gången?
Miss Viara.
Mamma.
Ja, Ers nåd.
Jag är kapabel nu.
Gör er i ordning för middagen.
Varsågod.
Tänk om, när vi bor hos vår mamma...
och hon inte vet hur man gör nudlar som jag vill ha dem?
Lugn. Lizzy visar henne hur vi gör med osten
så din mamma kan göra likadant.
Okej.
Kom igen. Vi ska väl inte vara ledsna vår sista kväll, va?
Vet ni vad? Jag tycker vi tackar Pete och Ellie...
för allt de gjort för oss.
Tack.
- Ja, tack, kompis. - Ja, tack ska ni ha.
- Lita? - Jag vill inte säga nåt.
Åh, älskling.
Jag ska bara titta till Lita.
Om inte du...
- vill. - Jo, det vill jag, faktiskt. Tack.
Kom igen, kompis.
Du har inte rört pastan. Ska jag värma den?
Det är okej, kompis.
- God natt, kompis. - God natt.
Raring, god natt. Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Alla era domstolsnallar är i den här, de nya också.
På tal om domstol...
jag vill be om ursäkt för det jag skrev till domaren.
Allt var sant.
Lite utanför sammanhanget kanske, men det är lugnt.
Jag ville faktiskt ge dig uttalandet
som vi inte fick läsa upp, så du har det.
Ja.
Hör ni, mamma är här!
Upp, upp! Kom.
Lita, kom igen, ta dina grejer.
Hej då, Meatball.
Hej.
Jag har ett barnsäte åt Lita om ni inte har nåt.
Hämtar ni oss?
Var är mamma?
Hon skulle möta oss på kontoret i morse
men hon kom inte.
Åh, nej.
Hon svarade inte på telefon.
Åkte ni hem till hennes? Tänk om det hänt nåt.
Ja, vi träffade henne.
Hon skämdes mycket, hon sa att... hon inte klarar det.
Det gjorde hon inte. Varför skulle hon fylla i alla blanketter
och grejer till domstolen...
Lizzy, din mamma sa att du fyllde i alla blanketter.
Jag hjälpte henne, än sen?
Hon kände sig tvingad in i nåt hon inte var redo för.
Jag tvingade henne inte, hon är redo.
Låt mig tala med henne, sedan kan vi komma på nåt...
- Raring, - så hon kan ta med mig hem.
Raring, när vi träffade henne var det uppenbart
att hon missbrukar igen.
Hon kommer inte, älskling.
Söta du, vi är så ledsna.
Lizzy...
Lizzy.
Jag hämtar henne. Vänta hos barnen.
- Vänta här, okej? - Lizzy!
Lizzy!
- Lizzy. - Gå härifrån, ni är inte mina föräldrar.
Nej, men vet du vad? Vi är här.
Ja, vi är här, och vi älskar dig.
Vad?
Det gör ni inte. Ni känner mig inte.
Hallå, vad fan pågår här ute?
Kan vi få några minuter, snälla?
Okej, förlåt.
Lizzy, älskling, vi känner dig.
Vi vet att du hatar ost, men att du älskar cheeseburgare.
Och vi vet att när du mår bra på morgonen,
har du lite mindre makeup än dåliga dagar.
Exakt. Och vi vet att det viktigaste för dig
är att skydda Juan och Lita bättre.
Det vet vi om dig, visst?
Det går bra för er.
- Förlåt. - Det är mycket vi inte vet,
men är du rädd att vi inte klarar av det dåliga och hemska,
lovar jag att vi kan det.
Kom an bara. Vad det än är vill vi ha det.
Vi älskar dig, Lizzy.
Sluta säga så där.
Snälla, ni kan väl bara gå.
Snälla.
- Är Lizzy okej? - Hon är lite upprörd nu, kompis.
- Är du okej? - Det är bra.
Här är hon.
Så...
det här tror jag blir bäst.
Jag vet att Juan och Lita är mer vad ni tänkte er
när ni gav er in på det här.
Så jag tänkte att det är bäst om ni adopterar dem och...
så ber jag Karen om en annan placering.
- Så... - Nej.
Nej, det blir bra.
Nej, vi måste ha din hjälp med Juan och Lita.
Vi gör inte det här utan dig.
Jag kommer på besök och ni kan ringa om ni behöver hjälp.
Nej.
Pete, jag vill inte bråka om det här.
Jag bryr mig inte. Jag sa nej, det kommer inte att ske.
Du är med oss nu.
Och vet du varför? Vi har ett kosmiskt band.
Ni tycker synd om mig just nu, men...
Det rör inte det som hände just nu.
Har du uttalandet Ellie gav dig?
Ser du här? Läs det.
"Lizzy frågade varför vi gjorde det här, varför vi tog oss an dem.
Vi kunde inte svara henne då.
Vi gjorde det för att nåt saknades i våra liv
vi visste inte vad det var.
Det var Juan, Lita och Lizzy."
Ser du?
Det var du som saknades, Lizzy.
Men nu är du här och du är fast med oss.
Ja.
Vi kommer på varenda fotbollsmatch.
Vi ska tjata på dig om dina betyg.
Vi ska köpa din första balklänning.
Den ska vara ursöt.
Men inte avslöjande. Supersöt.
Du vet, inte för sexig.
Bara fantastisk söt.
När du går ut high school
sitter vi längst fram och är pinsamma.
Vi sitter längst fram igen när du går ut college.
Eller inte.
Du ska gå ut college, det är viktigt och du är så smart.
Känn ingen press, men det öppnar många möjligheter.
Men...
vi finns där för dig.
Och en dag ger jag bort dig som brud.
Även om han är en pissmyra och inte god nog för min lilla tjej.
Det stämmer, nån dag i framtiden. Nån dag långt bort
i en väldigt avlägsen framtid.
Lizzy, kan vi gå hem nu?
Ja, jag antar det.
Jag vet att du inte gillar det här
men det måste du vänja dig vid, okej?
Kan jag få en? Jag har inte fått en på hela tiden jag har känt dig.
Snälla?
Hej. Jag vet inget om sammanhanget,
men jag undrar
om jag kan vara med och kramas lite.
Det är bra. Tack så mycket.
Förlåt det var så fel. Ja, jag brukar göra så. Kramas ni.
Jag gick över en gräns.
Allt kommer att bli jättebra.
Det syns.
Hej!
Tack.
- Hej då. - Hej då!
Är ni med dem? Känner ni dem?
Ja. Hur så?
Vill ni komma in?
Jag har gjort en paj.
- Nej tack. - Ja!
- Karen! - Det är paj. Jag älskar paj.
Utmärkt. Ja, jag bara...
Jag har så många känslor.
FYRA MÅNADER SENARE
Gå på toa, sätt på dig skorna. Vi ska gå, okej?
Okej!
Juan. Vad gör du?
Ta inte sneakers, vi måste se bra ut idag.
Mamma, har du sett min telefon?
Nej.
Menar du den du har i handen?
Lita, raring, var du på toa?
- Jag var på toa! - Bra jobbat.
- Alla går på toa! - Jag har varit.
- Har du paketet? - Jag är klar.
- Okej, kom igen nu. - Nu går vi.
Jag kommer att vinna!
Pappa, får jag köra?
Köra du ska?
Ge mig din telefon.
- Inga distraktioner när du kör, okej? - Okej.
Okej?
Hon ska köra. Vi ska låta henne köra.
Men jag har telefonen och jag sitter fram, om jag måste ta ratten eller stänga av.
Sandy, kom igen, det har börjat!
- Hann jag? - Ja, ja, ja.
Vad är det?
Lizzy gjorde den åt mig. Fick du ingen?
Fick du en t-shirt?
Varsågoda och sitt.
God morgon.
- Ni vet att familjedomstolen är viktig... - Vänta!
Vänta!
Farmor Sandy är på plats. Vi kan börja.
Jag sa ju att vi skulle hinna. Sluta!
- De här är reserverade. - Ja, åt mig.
Flytta på dig.
Sluta!
- Fortsätt, domaren. - Tack, farmor Sandy.
Hon fick en t-shirt.
Familjedomstolen utför ett viktigt arbete.
Men det är ett svårt arbete.
Vi tillbringar dag ut och dag in med saker
som ingen familj borde behöva gå igenom.
Så dessa sällsynta dagar när vi får le på jobbet...
dessa dagar betyder mycket för oss.
Det kanske inte syns men jag är väldigt nördig,
och lever för det här.
Ronit?
Ja!
Jag älskar den här låten!
Vi är här idag för att officiellt skapa en ny familj.
Peter och Elinore Wagner,
vill ni adoptera Juan, Lita och Lizzy till er familj idag?
- Ja, Ers nåd. - Ja, Ers nåd.
Det är bara låten som gör mig lite sentimental.
Juan, Lita och Lizzy,
vill ni ha Peter och Elinore som mamma och pappa?
Visst.
- Ja, tack. - Ja!
I så fall...
i kraft av det ämbete som tilldelats mig av staten Kalifornien...
förklarar jag er en familj.
Ja!
- Då så. - Tack.
Vill ni ta en bild med domaren?
Javisst. Tack.
Det är snart vi.
Jag är också en del av familjen.
- Okej tack. - Vänta, jag också!
- Jag vill vara med på bilden. - Är du säker?
Alla kan vara med. Jag tror de gillar det.
- Okej. - Ja.
Okej! Okej.
Nån mer?
Ja, du också. Kom igen!
Okej, jag tror det var alla.
- Säg: "Familj." - Familj!
7-12-17 TRYGG FÖR ALLTID KOURTNEY MORAST
AYDEN JORDAN COX 24 MAJ 1991 52 KG
Undertexter: Per L.